Kipróbáltuk: Xiaomi Mi Band 1S
A szuperolcsó fitneszkarperecnek szerencsére csak félig híg a leve. A gyári szoftveres hiányosságokat külső fejlesztők mára többnyire sikerrel küszöbölték ki, így a Mi Band 1S ár-érték aránya felülmúlhatatlan.
A Xiaomi menetelése a viselhető eszközök piacán a szuperolcsó Mi Banddel kezdődött, most pedig a Mi Band 1S-sel folytatódik. A kínai gyártó az IDC adatai szerint tavaly 12 millió fitneszkarperecet adott el, míg 2014-ben még csak alig több, mint egymilliót, így volumen tekintetében a viselhető eszközök piacán a második legnagyobb szereplővé nőtte ki magát.
A Mi Band 1S tavaly novemberben jelent meg Kínában és a Xiaomi néhány másik piacán. Nálunk hivatalosan egyelőre még mindig nem kapható, de webshopokból vagy apróhirdetési oldalakról minden gond nélkül beszerezhető az elődéhez hasonlóan nagyon kedvező, jellemzően 6-8 ezer forint körüli áron.
Mi két darabot vettünk belőle, ezeket december eleje óta folyamatosan használjuk. Eredetileg úgy terveztük, hogy tesztünkkel rá néhány hétre jelentkezünk, de gyorsan kiderült, hogy a szoftveres oldal hiányosságai miatt (gyári és külső fejlesztői egyaránt) nem sok értelme lenne. Az azóta eltelt idő során a Xiaomitól és a külső fejlesztőktől származó appok egyaránt sokat fejlődtek, bár a gyártó appja még mindig messze van az ideálistól.
A helyzetet némiképp bonyolítja, hogy a gyártói alkalmazásból két változat létezik, legalábbis Androidra: egy az ázsiai régióra, egy pedig a többire, melyek közül az előbbi funkcionálisan már a kezdetek óta fejlettebb és jóval gyakrabban is frissül. A Play Store-ból csak a butább verziót lehet letölteni, de az ázsiai is telepíthető APK-ból – ez viszont néhol (bár kevés ponton) kínaiul "beszél". Mi ahogy lehetett, átálltunk a Mi Band Notify and Fitness fizetős, Pro verziójára, ami eddig remekül teszi a dolgát és fejlesztője rendszeresen bővíti tudását, de sok a pozitív visszajelzés a szintén néhány száz forintért beszerezhető Mi Band Toolsról is.
Pulzusmérő be, színes LED-ek ki
Az 1S hardveresen kevés, de fontos újdonságokat hozott. Formailag minimális a változás, csupán az alsó rész kialakítása változott kicsit a pulzusmérő helyigénye miatt. A karperec anyaga maradt az alapvetően kényelmes, hipoallergén szilikon (gyárilag 6 színben kapható, de külső gyártóktól számtalan egyéb színben és anyaggal rendelhető), és a gyártó szerint orvosolták az előző generációnál tapasztalható kilazulási problémát is, így a "vas" most már nem fog kicsúszni a pántból. Ez csak megerősíteni tudjuk, a használatba vétel óta eltelt négy hónap alatt rögzítés megbízhatóságával sosem volt gond.
A színes értesítő LED-eknek viszont sajnos búcsút intett a Xiaomi. Helyettük egy fehér, hármas LED-sor került az alumínium felsőrészre, így sokkal kevésbé lehet testre szabni a bejövő hívásokhoz, üzenetekhez társítható jelzéseket. A cég az optikai (fotopletizmografikus, azaz fényreflexív szövettérfogat-mérésre szolgáló) szenzorral próbálja kompenzálni a vásárlókat, de ennek sikeressége teljesen az egyedi igényektől függ. Aki inkább értesítési kiegészítőként használni a Mi Bandet, annak érdemes a továbbra is kapható első generációs terméknél maradnia, aki pedig a fitneszképességek miatt venné, válassza az 1S-t.
A Mi Band 1S nagyon könnyű, az elektronika és a gyári pánt együttesen alig 20 grammot nyom. Akinek vékony a csuklója, az viszont lehet, hogy pórul jár az alaptartozék karpereccel, mert nem tudja elég szorosra húzni a pulzusmérő megbízható (többé-kevésbé, erre még visszatérünk) működéséhez. Az eszköz por- és korlátozottan vízálló (a specifikáció szerint 1 méteres mélységig legfeljebb fél órán át tartó merülés során), nálunk gond nélkül kibírt néhány zuhanyzást és erősen izzadós edzést magas páratartalmú környezetben.
Az 1S 45 mAh kapacitású akkumulátorral rendelkezik, ezzel tapasztalataink szerint legalább 2-3 hétig bírja egy feltöltéssel. Az üzemidő viszont jelentősen függ a pulzusmérő használatának gyakoriságától, az ugyanis a többi funkcióhoz képest zabálja az energiát, így nagyon nehéz egy irányadó átlagot megadni. Az biztos, hogy gyakrabban kell töltőre rakni, mint a sima Mi Bandet, de így is elég ritkán ahhoz, hogy ez ne tűnjön egy újabb vesződségnek a töltendő eszközök egyre szaporodó erdejében.
A töltést sajnos nem lehet szabványos micro-USB-s kábellel/töltővel letudni, a Xiaomi egyedi, kétpontos csatlakozót használ, amelyhez természetesen mellékel egy USB-s töltőfejbe vagy egy bármilyen hagyományos USB portba dugható rövid, lapos kábeles adaptert is.
A pulzusmérőtől nem érdemes csodát várni
Mivel a hardver alapvetően rendben van, a mindennapi használati élményt a szoftveres körítés határozza meg. Itt érhető tetten az alacsony árszint hatása: a gyári szoftver hónapokig csalódást keltően csapnivaló volt, funkcionalitás és stabilitás terén egyaránt. Az app Ázsián kívüli piacokra szánt verziójából például megjelenéskor még hiányzott a pulzusmérés lehetősége, folyamatos (előre meghatározott periodikus) mérés pedig a mai napig nincs benne. A Bluetooth-párosítást is rendre eldobta, amit egy-két firmware frissítés orvosolt – bár ritkán most is előfordul, hogy a szinkronizációnál hátast dob a szoftver.
Érdekesség, hogy a Mi Fit ázsiai változatában van egy úgynevezett futó mód (running mode), amivel lehet indítani folyamatos pulzusmérést, érthetetlen, hogy ezt a Xiaomi miért nem emeli át az app globális verziójába. Tény, hogy a funkcióval az első hónapokban komoly instabilitási problémák voltak, az adatokat rendre nem mentette el vagy csak egyszerűen kiakadt, de a cég ezt jó ideje kijavította.
Pulzusmérés a gyári appban (bal) és a Mi Band Notifyban (középen és jobb oldalon)
A pulzusmérés nyugalmi állapotban és alacsony aktivitás mellett, néhány kivételtől eltekintve pontos értékeket mutat, egy felkaros vérnyomásmérőhöz és mellkaspánthoz hasonlítva is. Az esetenkénti anomáliák az optikai mérés kényszerű velejárói, és az érzékelő elmozdulásából, nem ideális helyzetéből adódnak. Ez főleg sporttevékenység közben válik nyilvánvalóvá, ahol nagyon megugrik az ilyen rendellenes értékek száma.
Aki futás vagy egyéb (nem vízi) sport alatt szeretne minél pontosabb képet kapni pulzusa alakulásáról, annak továbbra is a drága céleszközök (mellkaspántok) maradnak, de arra, hogy az ember viszonylag jól lássa a terhelés hatását, a Mi Band 1S is megteszi. Az általunk használt Mi Band Notifyban lehet folyamatos és periodikus (30 másodperc és 6 óra között állítható) pulzusmérést is indítani, az eredményeket pedig színes-szagos ábrákon megtekinteni, és akár Google Fitbe szinkronizálni, vagy táblázatba exportálni – ezek a lehetőségek a lépés, alvás és pulzus statisztikáknál egyaránt adottak.
Lépésről lépésre
A lépésméréstől sem érdemes tökéletes pontosságot várni (lépésnek értelmezett nagyobb kézmozdulatok be-becsúsznak) de tapasztalataink szerint egy okostelefonos megoldáshoz képest a Mi Band 1S jobban közelít a valósághoz. A megtett távolságot saját GPS hiányában (telefonos GPS-alapú méréssel összevetve) is meglepően pontosan, nagyjából 5-6 százalék (néha pozitív, néha negatív) eltéréssel "méri" a megadott testmagasságból kalkulálva.
A lépésszámlálásnál a Mi Fit is elég lehet (jobb oldalon a Mi Band Notify)
Gyere el az AWS Hungary első felhőmigrációs rendezvényére! (x) Nemzetközi előadók, és valódi hazai tapasztalatok a személyes találkozás lehetőségével - szeptember 20-án a MagNet Házban.
Az alvásfigyelés tapasztalataink szerint megbízhatóan teljesít, az elalvási/ébredési idők gyakorlatilag percre pontosak – már ha az ember viszonylag nyugodt alvó. A többnyire nőknél előforduló gyakori(bb) éjszakai mosdólátogatás tapasztalataink alapján ugyanis alaposan meg tudja zavarni a Mi Band 1S-t, amely így akár órákat tévedhet az elalvás időpontjával. Ha viszont ez mégsem téveszti meg, akkor az ilyen periódusokban is remekül mutatja a néhány percnyi ébren töltött időt.
Az 1S egyébként képes finoman ébreszteni, azaz ha úgy érzékeli, hogy már az este beállított ébresztési idő előtt éber állapothoz közeli aktivitást mutatunk, néhány rezgéssel megpróbál kihozni minket a könnyű alvásból – így jobban érvényesülhet a természetes bioritmusunk. Az alvási fázisok arányainak pontosságáról sajnos nem tudunk nyilatkozni, annak validálásához komoly orvosi közreműködés szükséges – egyszer talán ezt is megejtjük majd, ha több készülék esetében fogjuk vizsgálni.
Önnek egy új üzenete érkezett
Az első Mi Band egyik legjobb funkciója a bejövő értesítések kezelése volt. A színes LED-ek miatt nagyon könnyű volt apponként egyedi értesítési profilokat készíteni, az 1S sajnos az egyszínű, fehér LED-ek miatt ezen a területen sajnos sokat veszített vonzerejéből. A gyári Mi Fit alkalmazásban egyébként is kevés a testre szabhatósági lehetőség, de a külső appokban szerencsére minden ott van, amire szükségünk lehet: alkalmazásokhoz kapcsolt értesítések, ébresztések, periodikus jelzések (például ülőmunka esetében a legalább óránkénti felállás), rezgés bejövő híváskor, emlékeztetőkhöz kapcsolt noszogatás, stb.
Az értesítések kezelésében szintén elég gyenge a Mi Fit (bal oldalon)
Ennyit bármikor megér
A Mi Band 1S ellen egyetlen komoly érvet tudunk felhozni, a gyári szoftver erősen hiányos funkcionalitását és korábbi instabilitását. Aki érdemben ki akarja használni a fitneszkarperec lehetőségeit, az felejtse el a Xiaomi appját, és nézzen körül az alkalmazásboltokban egy sokkal jobb alternatíváért. De összességében ezért az árért nehéz bármi másba igazán belekötni – a Mi Band 1S remek és anyagilag kvázi kockázatmentes belépő a "megméricskélt én" világába.
Megjegyzés: tegnap szó szerint a cikk írásának kétharmadánál frissült a gyári Mi Fit alkalmazás valamint a készülék firmware-e is. A kinézetében teljesen megújult app funkcionalitásban még mindig nem az igazi, de a cikkbe beillesztett képeket már erről készítettük. Az új firmware bizonyára a mérések pontosságát, esetleg a Bluetooth-kapcsolat stabilitását javította.